Жан дьо Лафонтен
Неблагодарността и несправедливостта на хората към съдбата

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

С богатство се сдобил търговец по море.

Пред него бури зли оставали без сила,

съдбата неведнъж над него се смилила

и всеки негов рейс завършвал все добре.

Атропос и Нептун към неговите хора

внимателни били, Сполука без умора

ги водела напред — към пристана желан.

Сътрудници добри и вярна клиентела

намирал той навред, продавал и канела,

и захар, и тютюн, и порцелан —

вървяло всичко все по неговия план.

И тъй кесията му взела

безспирно да расте, претъпкана с пари,

накупил той коне и хрътки, и карети,

не жалел златните монети

и в делничните дни празнувал той дори.

Попитал го другар: „Успехът ти отгде е?“

— Способният човек във всичко ще успее!

На себе си дължа сполуките — че знам

кога и за какво парите си да дам!

Харесали му тъй печалбите и ето:

започнал сделки пак със своя капитал,

но нищо този път да стори не успял —

нехаен бил, подир което

потънал му добър, но претоварен бриг

и друг, едва снабден със два-три топа стар

ограбили без труд корсари,

а третият пристигнал в миг,

когато в онзи град заглъхнал бил пазара

и купувачи — ни един.

Измамен бил по начин фин

и от длъжник накрай; след тази надпревара

в разноски, в лукс увлеченият мъж

загубил всичко изведнъж.

Другарят го видял в каруца най-мизерна

и питал го: „Защо?“ — Съдбата ми е враг!

Приятелят добър му казал: „Друже драг,

чрез мъдрост забрави за гордостта безмерна…“

Не знам какво е сторил той,

но знам: на своя ум при случаи безброй

приписват хората успеха,

а щом се провалят, намират те утеха

в това, че имат жребий клет.

Така представяме нещата:

доброто е от нас, а злото — от Съдбата.

Човекът все е прав, но няма си късмет.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.